Hela filmen är inspelad i Rom.
NYHETER
Prinsessan Ann besöker London
som del av goodwillresan till Europas huvudstäder.
Britterna hyllar den unga medlemmen av ett av Europas äldsta kungahus.
Efter tre dagars aktiviteter och besök på Buckingham Palace
flög hon till Amsterdam för att döpa en oceanångare.
Sedan gick färden till Paris
där hon verkade för en ökad handel mellan sitt land och Västeuropa.
I Rom, Den eviga staden, hyllades prinsessan med en militärparad.
Paradens höjdpunkt var elit-infanteristernas musikkår.
Prinsessan log och verkade inte alls trött av veckans mödor.
En bal gavs till hennes ära på hennes lands ambassad.
Hennes kungliga höghet!
Hans excellens, påvens sändebud, monsignor Altomonte.
- Det glädjer mig att få träffa er. - Prinsessan är mycket älskvärd.
- Sir Hugo Macey de Farmington. - God kväll, sir Hugo.
Hans höghet maharajan av Janipur och raikuuari.
Trevligt att ni kunde komma.
Friherre Erick af Massinsjarna och Bergenskiold.
- Prins Istvar Barlossy Nagayavaros. - God kväll.
Fursten och furstinnan von und zu Lucktenstichenholz.
God kväll. Mycket trevligt att se er.
Sir Hari Singh och Kmark Singh.
- Greve och grevinna von Marstrand. - God kväll.
Senhor och senhora João de Camães.
Hassan El Din Pasha.
Min högsta önskan här i livet är att då ombord på mitt skepp.
Jag hatar det här nattlinnet och alla mina underkläder.
- Kära vän, du har underbara kläder. - Jag är inte 200 år gammal.
Varför får jag inte sova i pyjamas? Bara i pyjamasskjortan?
- Det finns folk som sover nakna. - Det visste jag inte.
Lyssna.
Dina tofflor!
Ta på dig tofflorna och gå bort från fönstret.
- Mjölk och kex. - Måste jag alltid tänka på hälsan?
- Det hjälper dig att somna. - Jag är för trött för att sova.
Nu går vi över schemat för i morgon.
8.30: Frukost på ambassaden.
9.00: Besök på en bilfabrik, där man vill ge dig en liten bil.
- Tack. - Du får inte ta emot den.
Nej, tack.
10.35: Besök på lantbruksmässan, där man vill ge dig ett olivträd.
- Nej tack. - Det ska du ta emot.
Tack.
10.55 inviger du ett barnhem. Samma tal som i måndags.
Om handelsrelationer? Är det något för barn?
- Nej, det andra talet. - "Ungdom och framtid."
11.45: Tillbaka till ambassaden för att vila... Nej, presskonferens.
- Ljuv anständighet... - 13.00: Lunch på utrikesdepartementet.
Du är iförd vit spetsklänning och bär en bukett små skära rosor.
15.05: Överlämnande av en minnestavla.
- 16.10: Polisens hedersvakt. - Nej tack.
God dag. Så trevligt. Angenämt... Sluta!
- Ingen fara. Du spillde inte. - Jag struntar i om jag spillde!
Kära vän, du är sjuk. Jag hämtar doktorn.
Ingen doktor. Jag vill dö i fred. Låt mig vara!
- Behärska dig, Ann. - Jag vill inte!
Ers höghet! Jag hämtar doktor Bannochhoven.
Jag dör innan han hinner komma.
- Sover hon? - Hon var alldeles hysterisk.
- Sover prinsessan? - Nej.
- Det här tar bara ett ögonblick. - Jag skäms, doktorn...
- Plötsligt började jag gråta. - Det är helt normalt.
Det är viktigt att hon är lugn och fattad vid presskonferensen.
Jag ska vara lugn och fattad, jag ska niga och smila...
- Jag ska prata om handelsrelationer! - Ge henne något lugnande.
Rulla upp ärmen.
- Vad är det? - Något som gör er lugn och glad.
En ny drog, helt ofarlig.
- Så där, ja. - Jag märker ingen skillnad.
Det tar en stund innan den verkar. Lägg er till rätta.
- Får ena lampan vara tänd? - Ja visst.
Den bästa kuren är att göra precis som ni vill.
Tack, doktorn.
Generalen!
Jag mår utmärkt. God natt, ers höghet.
- 500. - Hur många?
Ett.
- Ett till mig. - Tre.
Fyra.
Två till pappa.
- 500 till. - Utan att titta.
Jag höjer med 1000.
- Två par. - Tre blyga sjuor.
En nervös svit. Kom hem, små vänner.
6500... Det är lika med 10 dollar.
En giv till och ni är panka.
Jag ska upp tidigt och plåta hennes kungliga höghet.
- Tidigt? 11.45 står det på inbjudan. - Du vill bara ta din vinst och smita.
- Kanske det... - Det här är mina sista 5000 lire.
Och dem får ni inte. Vi ses på Anns party i morgon.
- God natt, Joe. - Är ni redo för sista given?
Så glad...
Hur står det till i kväll?
- Hör du! Vakna! - Tusen tack. Så trevligt.
Angenämt.
Varsågod och sitt.
Sätt dig du också innan polisen kommer.
14.15: Byta om. 14.45...
Om man inte tål sprit bör man inte dricka.
Om jag i graven låg Och hörde din kära röst
Då skulle glädjen vakna I mitt kalla bröst
Kan du den dikten?
Du är beläst och välklädd, men ligger på gatan och sover.
Hur förklarar du det?
Det som världen nu behöver är en ljuv anständighet i våra ungdomars...
Det håller jag med om, men...
Drick lite kaffe, så mår du bättre.
Du får taxin.
Hoppa in i taxin och åk hem.
- Så glad. - Har du pengar?
- Jag har aldrig pengar på mig. - En dålig vana. Du får åka med mig.
- Det är ju en taxi? - Ja, inte är det tåget.
- Vart ska vi? - Var bor du?
- Colosseum. - Försök inte. Så full är du inte.
Jag är inte alls full. Jag är bara glad.
- Somna inte nu igen. - Vart ska vi?
Ett ögonblick bara. Var ska jag släppa av dig?
Var bor du?
Var bor du? Var bor du?
Colosseum.
- Hon bor i Colosseum. - Fel adress. Hör på. Det är sent.
Jag ska hem till frugan och mina tre bambini, förstår du?
- Min taxi och jag längtar hem... - Via Margutta 51.
Via Margutta 51. Nu är jag glad.
Tusen lire.
Fem tusen.
Fyra tusen.
- Och tusen till dig. - Tusen tack.
Men då ska du köra henne dit hon vill.
Förstår du? God natt.
Vänta...!
När hon vaknar säger hon vart hon vill åka.
Man får inte sova i min taxi.
Det är inte mitt problem, kompis. Jag har aldrig sett henne förr.
Det är inte mitt problem heller.
Du vill inte ha flickan, jag vill inte ha flickan.
- Polisen kanske vill ha henne. - Okej, jag tar henne.
Så glad...
Jag måste vara tokig...
- Står vi i hissen? - Det här är mitt rum.
Jag får tyvärr erkänna att jag börjar bli yr.
- Får jag sova här? - Det var min tanke.
Får jag ett nattlinne i silke med rosenknoppar på?
- Du får nöja dig med den här. - En pyjamas?
Jag har inte sovit i nattlinne på åratal.
Var snäll och hjälp mig av med kläderna.
Okej.
Resten klarar du själv.
Får jag en skvätt?
- Nej. Hör på... - En mycket ovanlig situation.
Jag har aldrig varit ensam med en karl. Inte ens påklädd.
Och utan kläder är det mycket ovanligt.
Men det tycks inte bekymra mig. Bekymrar det dig?
Jag går ut och dricker en kopp kaffe.
Och du ska sova. Nej, på dyschan.
Mycket snällt...
Innan du lägger dig tar du på pyjamasen.
Och du sover på dyschan, inte i sängen eller stolen.
Vill du höra min favoritdikt?
Jag nöjer mig ej med en ros Från en bädd av snö...
- Keats. - Shelley. Och ta på dig pyjamasen.
- Keats. - Shelley. Jag kommer om 10 minuter.
Keats.
- Du får lov att gå. - Tack så mycket.
Spårlöst försvunnen. Vi har sökt överallt. Från vind till källare.
Det här får inte komma ut. Prinsessan är tronarving.
- Det här är topphemligt. - Ja, sir.
Nu måste vi underrätta majestäterna.
- Så glad... - Nöjet är mitt.
Toka...
Prinsessan Ann Har Oväntat Insjuknat: Presskonferens Avlyst.
Jäklar! Jag skulle ju intervjua prinsessan klockan 11.45.
Tyst!
NYHETSBYRÅ
Prinsessan Ann sjuk. Presskonferens avlyst.
- God morgon, Joe. - Hejsan, raring.
Mr Hennessy har frågat efter dig.
Tack, raring.
Kom in!
- Har du frågat efter mig? - Var är det för tid att komma på?
- Kontoret öppnar klockan 8.30. - Jag fick mitt uppdrag i går kväll.
- Vad då för uppdrag? - Prinsessan klockan 11.45.
- Har du redan varit där? - Jag kommer direkt därifrån.
Då ber jag om ursäkt. Det här är intressant.
- Besvarade hon alla frågorna? - Ja. Jag har de här...
Jag har frågorna här.
Vad tycker hon om en möjlig europeisk federation?
- Det gillar hon. - Jaså?
Hon förutspådde två effekter... En direkt och en indirekt.
Givetvis blir inte den indirekta lika direkt som den direkta.
Alltså inte med en gång. Fast på lång sikt... Vem vet?
En mycket skarpsinnig iakttagelse.
De kungliga är mer på alerten än vi tror.
Vad säger hon om den framtida vänskapen nationerna emellan?
Hon anser att det är ungdomens uppgift
att visa oss vägen till en bättre värld.
Originellt. Vad hade hon på sig?
- Du menar kläder? - Vad annars?
Är det för varmt? Nej, du sprang förstås hit med storyn.
Var hon klädd i grått? Det brukar hon vara.
- Det var något grått... - Dräkten med guldkrage?
- Ja. Jag kunde inte beskriva den. - Du beskrev den på pricken.
Med tanke på att hon insjuknade i natt och ligger till sängs med feber
och har avlyst hela sitt program för i dag.
- Hela...? - Ja. Hela.
- Det var värst... - Men du kommer direkt därifrån.
- Det står på första sidan. - Jag försov mig. Det kan hända alla.
Om du steg upp lite tidigare kunde du följa med i det som händer.
Och då slipper du stå och ljuga på det där viset.
- Byt yrke och bli madrasstestare... - Är det prinsessan?
Ja, det är prinsessan. I egen hög person.
- Du kanske får intervjua henne igen. - Har jag fått sparken?
Nej. När du har fått sparken behöver du inte fråga efteråt.
Han är tokig.
Det är Joe Bradley. Lyssna noga.
Kila upp till mig och se om det ligger någon och sover.
Det ska jag göra. Vänta.
- Mr Joe? - Berätta!
En skönhet!
- Jag älskar dig. Hör på... - Ja, mr Joe.
- Pistol? Nej! - Pistol eller kniv.
Ingen får komma in eller ut!
- Är du fortfarande här? - Hur mycket är en intervju värd?
- Med prinsessan? - I egen person. Hur mycket?
- Varför frågar du det? - Hur mycket?
En politisk intervju är värd 250. En intervju om mode är värd mer.
- Kanske 1000 dollar. - Jag talar om en intervju om allt.
En prinsessas hemligaste drömmar.
Hon avslöjar sina innersta tankar för vår Romkorrespondent
i en personlig och exklusiv intervju.
Du är inte intresserad? Nej.
Kom hit!
Om kärlek också. Med foton.
- Kanske. Hur mycket? - Den storyn är värd 5000 dollar.
Men berätta, om du är nykter, hur du tänker bära dig åt.
Jag ska maskera mig som termometer.
5000 dollar? Det vill jag ha handslag på.
Vet du att prinsessan reser till Aten i morgon?
Jag slår vad om 500 dollar att du inte får storyn.
- Vad glor du på? - Jag kollar klockan... datumet.
- Topp. - Det vill jag ha handslag på.
Du är redan skyldig mig 500. Nu blir du skyldig mig 1000.
- Jag äger dig! - Ja, det har du gjort i några år nu.
Men jag ska vinna, och sen köper jag enkelbiljett hem till New York.
- Det ska bli kul att höra dig lipa. - Jag ska tänka på dig i New York.
Du kommer att sakna din syndabock.
Vi ses, bocken.
- Allt Väl? - Ingen har kommit eller gått.
Tack ska du ha.
Giovanni...
Är du pigg på att tjäna lite pengar?
Jag kan fördubbla dina pengar på två där.
Saken är att jag inte har startkapital, så om du lånar mig...
Du är skyldig mig två månaders hyra.
Och nu vill du låna pengar? Absolut inte!
Det kommer du att ångra i morgon.
Ers höghet?
Ers kungliga höghet?
Ja, vad är det?
Käre doktor Bannochhoven...
Ja, nu mår du mycket bättre.
Behöver du något?
Jag behöver massor av saker.
Berätta allt för snälle doktorn.
Jag drömde och drömde...
Vad drömde du?
Att jag låg på gatan och sov och att det kom en ung man.
Han var lång och stark, men hemskt elak.
Jaså?
Det var underbart.
God morgon.
Var är doktor Bannochhoven?
Jag känner honom inte.
Var det inte honom jag talade med?
Tyvärr inte.
- Har jag råkat ut för en olycka? - Nej.
- Får jag sätta mig upp? - Ja visst.
Tack.
Är den här din?
- Har du tappat något? - Nej.
Var snäll och säg var jag är.
I min så kallade våning.
- Tvingade du hit mig? - Nej. Tvärtom.
Har jag varit här hela natten... ensam?
Ja, om inte jag räknas.
- Så jag har varit ihop med dig i natt? - Jag hade inte uttryckt det så...
Men på sätt och vis, ja.
- God dag. Vad heter du? - Joe Bradley.
- Trevligt. - Inte så trevligt som för mig.
Varsågod och sitt.
Vad heter du?
- Kalla mig Anya. - Tack, Anya.
- En kopp kaffe? - Vad är klockan? Halv två?
- Jag måste skynda mig! - Du har massor av tid.
Nej, jag vill inte vara till mer besvär.
- Du har inte varit till besvär. - Inte det?
Jag tappar upp ett bad till dig.
Varsågod.
Får jag låna telefonen? Tack.
Klar!
Sådär, ja.
Slaka på snöret.
Irving, det är Joe. Kan du vara här om fem minuter?
Nej, jag är upptagen.
Joe, jag har arbete över öronen.
Byt till kanotdräkten. Vad då för pangnyhet?
Det kan jag inte säga på telefon. Det är en grej till första sidan.
Det blir en skandal. En stor story. Jag behöver en fotograf.
Kan inte. Jag är upptagen nu och om en halvtimme träffar jag Francesca.
Nej, jag förstår inte.
- Jaså, här är du. - Jag tittar på alla människorna.
- Det måste vara roligt att bo här. - Tja. Fast det kniper med privatlivet.
Jag måste gå. Jag stannade bara för att säga adjö.
Vi har ju precis träffat varandra.
- Frukost? - Jag hinner inte.
Det måste vara viktigt om det hastar så att du inte hinner äta frukost.
Det är det.
- Jag gör dig sällskap på vägen dit. - Det behövs inte.
Tack för att jag fick sova i din säng.
Ingen orsak.
Dyschan ser hemskt obekväm ut.
Det är jag van vid.
- Adjö, mr Bradley. - Adjö.
Ned för trappan och ut där.
- Världen är rätt liten. - Kan du låna mig pengar?
Ja, du har ju inga pengar...
- Hur mycket vill du låna? - Hur mycket har du?
- Du kan få 1000 lire. - Kan du undvara så mycket?
- Det är bara en och en halv dollar. - Jag ska sända pengarna.
- Vad är din adress? - Via Margutta 51.
Via Margutta 51. Joe Bradley.
Adjö och tack.
- Fördubblar du pengar på det viset? - I morgon.
Ert hår är underbart.
Det ska bara klippas.
- Här? - Kortare.
- Här? - Mer.
- Här? - Ännu mer.
- Var då? - Där.
- Är fröken säker på det? - Helt säker.
- Allt ska klippas av? - Allt.
- Är ni säker? - Ja.
Av!
Fin kamera.
- Får jag låna den? - Miss Webber!
Nej. Släpp min kamera.
Är ni musiker? Artist?
Konstnär?
Nu vet jag. Fotomodell!
- Tack. - Nu är det färdigt. Perfekt!
Ni är fin i kort hår. Ni är cool.
Precis som jag ville ha det.
Vill ni dansa med mig i kväll?
Det är mycket trevligt. Ombord på en båt på Tibern.
Månsken, musik, romantik. Snälla ni?
Jag önskar att jag kunde.
Era vänner känner nog inte igen er.
Nej, troligen inte. Tack så mycket.
Signorina?
Jag är där efter klockan 21. Det är vid Sant'Angelo.
Alla mina vänner är där. Ni blir den vackraste flickan där.
Tack. Adjö.
Glass?
Tack.
- Signorina. - Tack.
- Tusen lire. - Inga pengar.
- 800 lire. - Jag har inga pengar.
600.
Beklagar.
Lycka till.
Det är ju du. Är det du?
- Tycker du om det? - Mycket!
- Var det det som var så viktigt? - Nu ska jag erkänna en sak...
Jag skolkade från skolan i går.
Var läraren besvärlig? Varför skolkade du?
Jag tänkte bara vara borta i en timme eller så.
De gav mig något så att jag skulle sova.
Jag förstår.
Nu tar jag en taxi och åker tillbaka.
Vänta. Kan du inte ta ledigt ett tag?
- Kanske en timme till. - Ta ledigt hela dagen.
Då skulle jag kunna göra saker som jag alltid har velat göra.
Jag skulle vilja göra precis vad jag känner för.
- Hela dagen lång! - Som att gå till frissan och äta glass?
Ja! Och sitta på kafé och titta i skyltfönster och promenera i regnet.
Något roligt och spännande. Fast det kanske inte du tycker att det är.
Det låter toppen. Ska vi göra det tillsammans?
- Måste du inte arbeta? - Nej, idag har jag fridag.
- Men det är väl inte roligt för dig? - Jo då.
Först ska vi sitta på kafé. Jag vet det rätta stället.
- Vad säger skolan om frisyren? - De blir hysteriska.
Tänk om de får veta att jag har sovit över i ditt rum.
- Om du håller tyst, håller jag tyst. - Jag håller tyst.
- Vad vill du dricka? - Champagne, tack.
Camarere. Champagne?
Ett glas champagne till signorina och kallt kaffe till mig.
- Dricker ni champagne på skolan? - Bara vid speciella tillfällen.
- Som när pappa skulle firas. - På bröllopsdagen?
Nej, på 40-årsdagen för... när han fick sitt jobb.
40 år på samma jobb? Vad gör han?
- Han sysslar med PR, kan man säga. - Det är ett tufft jobb.
Ja, det är inget för mig. Han klagar också ibland.
- Varför lägger han inte av? - Det gör man inte i den branschen.
- Bara om de riskerar hälsan. - Skål för hans hälsa.
Det säger alla.
- Smakar det bra? - Ja tack.
- Vad har du för jobb? - Jag är säljare.
Vad säljer du?
Gödningsmedel. Kemikalier. Sånt där.
- Irving! Skönt att se dig. - Hur så? Har du tappat plånboken?
- Ska du inte presentera oss? - Irving - Anya.
- Anya...? - Smith. Angenämt.
Har någon sagt att du är rena reflexen av...
- Jag måste kila. - Nej, stanna ett tag, Irving.
Bara tills Francesca kommer.
Vad betyder det att vara rena reflexen?
Amerikansk slang. Det betyder att man är mycket charmig.
- Tack. - Ingen orsak.
Ciao! Mina kusiner.
- Mr Bradley berättade om sitt jobb. - Det låter intressant...
- Vad gör du? - Jag är i samma bransch som Joe...
Det får du ursäkta.
Jag förstår vinken!
- Gå inte. Nu kommer din drink. - Sätt dig, Irving.
Jag är hemskt ledsen. Sätt dig.
- Om du insisterar så... - Men var försiktig.
- Det är du som är oförsiktig. - Nej, det är du.
Var hittade du den stollen?
Du är okej. Skål.
Om det inte var för håret...
- Du slant. Du kunde ha slagit dig. - Kunde ha slagit mig?
- Jag slant inte alls! - Du har gjort dig illa.
Vi går in och tittar på det. Det tar bara ett ögonblick.
Vad är det här för påhitt?
- Har du din tändare? - Ja! Hur så?
Vad skulle du göra för 5000?
- 5000? - Hon vet inte vem jag är.
- Det här är min story. - Är hon...?
Om du plåtar henne åt mig får du 25%.
Av 5000? Det blir 1500 dollar.
1250 dollar. Låna mig 30000 lire.
- Ska du köpa kronjuvelerna? - Jag måste betala för champagnen.
- Ska vi valla en förrymd prinsessa? - Ställer du upp eller inte?
- Jag ska ha pengarna på lördag. - Okej. Var är tändaren?
Känns det bättre nu? Med örat.
Ja, det fixade Joe. Vill du ha en cigarett?
- Ja tack. Mitt livs första cigarett. - Ditt livs första?
- Så du får inte röka i skolan? - Din första cigarett.
- Nu funkar den. - Hur går det?
- Ingen konst. - Ingen konst!
- Jag ska sträcka på benen. - Jag betalar, Irving.
Ja, du har ju råd.
- Vad är nästa punkt på schemat? - Använd inte det ordet.
Jag menar inte skolschema, utan nöjesschema.
Ja, nu går vi. - Är du klar, Irving?
- Ja. - Då går vi.
- Ciao, Irving. - Francesca! Detta är... Smitty.
Hon ser ut som en miljon, Irving. Eller i varje fall som 5000.
- Vart ska du? - Måste jobba. Jag ringer i kväll.
Se! Meningen var att de inte skulle väcka uppmärksamhet.
Du specificerade civila kläder.
Jag styr!
Från och med nu håller jag mig på den smala vägen.
Amerikanska nyhetsbyrån, sa han. Vad menade han med det?
Om man säger att man är reporter slipper man billigt undan.
På väg till kyrkan för att bli gifta... Joe är sannerligen bra på att ljuga.
Gratulerar!
- Jag kräver inte att du håller ord. - Tack!
- Var inte alltför tacksam. - Det är jag heller inte.
- Jag är också rätt bra på att ljuga. - Den bästa jag har känt.
Följ med!
Sanningens mun. Enligt legenden får lögnare handen avbiten.
- Usch, så hemskt. - Pröva.
Du prövar.
Visst.
- God dag. - Fy, så hemsk du är!
- Jag skojade bara. - Det var ett hemskt skämt.
Ska vi gå?
Jag parkerar runt hörnet.
- Vad betyder alla inskriptionerna? - Uppfyllda önskningar.
Under kriget överraskades en man och hans barn av en flygraid.
De tog betäckning vid muren och bad för sina liv - och överlevde.
Efteråt hängde mannen upp en minnestavla. Och så började det.
Personer som fått en önskan uppfylld hänger upp en liten minnestavla.
En vacker berättelse.
Läs vad det står.
Har du en önskan? Berätta för doktorn.
Det är ändå så liten chans att den blir uppfylld.
- Vad gör vi nu? - Jag vill dansa ombord på en båt.
Du menar vid Sant'Angelo? Den önskan ska vi uppfylla.
Vid midnatt blir jag en pumpa och flyr i min glassko.
Och då slutar sagan. Irving måste gå nu.
- Varför det? - Måste jag framkalla ditt minne...?
Framkalla? Ja, nu minns jag! Vi ses senare, Smitty.
Lycka till.
- Hej. - Hej.
Mr Bradley, du är rena reflexen.
- Tack så mycket. - Varför är du så snäll mot mig?
- För att jag vill vara det. - Så snäll har ingen annan varit.
- Det var så lite så. - Du är helt osjälvisk.
Vill du ha en drink?
Äntligen kommer ni!
Jag var rädd för att ni inte skulle komma.
- Allt är av! - Ja, det är cool.
- Detta är mr Bradley. - Mario Delani.
Det var han som friserade mig och bjöd hit mig.
- Hur var namnet? - Mario Delani.
- Får jag lov? Tillåter ni? - Ja visst.
Har jag missat något? Vem dansar Smitty med?
- Frisören som klippte henne. - "Prinsessan och Frisören."
- Vad står på? - Memento.
Tack!
Adjö.
Ers höghet. Vi dansar långsamt mot utgången. Bilen väntar.
Nej... Jag talar inte engelska. Släpp mig.
Mr Bradley! Släpp mig!
Igen, Smitty!
Joe, ta min bil. Den står på andra sidan bron.
- Allt väl? - Ja. Hur är det med dig?
- Du var underbar där borta. - Du var inte heller så dålig.
Nu letar vi rätt på Irvings bil.
- Är kläderna förstörda? - Nej, de är snart torra.
Den klär dig. Du borde gå i mina kläder hela tiden.
Det har jag gjort på sistone.
Jag tänkte att lite vin skulle göra oss gott.
- Ska jag laga mat? - Inget kök. Jag äter alltid ute.
- Tycker du om det? - Livet är inte alltid perfekt.
- Eller...? - Nej, det är det inte.
- Trött? Det har varit en lång dag. - En underbar dag.
En nyhetsbulletin!
Inget nytt om prinsessan Ann.
Prinsessan insjuknade i går i Rom.
Många i hennes hemland är oroliga över att prinsessan år allvarligt sjuk.
Nyheterna kan vänta till i morgon. Kan jag få mer vin?
- Synd att jag inte kan laga middag. - Har du lärt matlagning i skolan?
Jag är minsann en duktig kock. Och jag kan sy, städa och stryka.
Jag har bara inte haft tillfälle att göra det... åt någon.
Då måste jag flytta till en våning med kök.
Ja.
Det är bäst att jag går nu.
Jag måste berätta en sak...
Nej, snälla du. Säg inget.
Jag klär på mig.
Stanna vid nästa gathörn.
- Här? - Ja.
Nu måste jag lämna dig.
Jag går runt gathörnet och försvinner.
Du ska bara köra din väg.
Lova mig att inte se efter vart jag tar vägen.
Du ska bara lämna mig, liksom jag lämnar dig.
Okej.
Jag vet inte hur jag ska säga adjö.
Jag finner inte orden.
Du behöver inte säga något.
Ers höghet kan väl ändå inte påstå att ni inte minns det senaste dygnet?
- Det påstår jag heller inte. - Vad ska jag säga till majestäterna?
Säg att jag har varit indisponerad men att jag nu mår bättre.
Ers höghet måste förstå att jag, liksom ni själv, har vissa plikter.
Jag hoppas att ers excellens inte behöver upprepa det ordet.
Om jag inte var medveten om min plikt mot min familj och mitt land
hade jag inte återvänt i kväll.
Eller någonsin.
Jag förstår att vi har ett späckat schema framför oss
så ni har min tillåtelse att dra er tillbaka.
Jag vill inte ha mjölk och kex.
Det var allt, tack.
Fick du intervjun med prinsessan?
Nej, det fick jag inte. En kopp kaffe?
Ljug inte för mig, Joe!
Först babblar du om att intervjua prinsessan, sen försvinner du.
Sen berättar min källa på ambassaden att prinsessan är ute på vift.
- Tror du på vartenda rykte du hör? - Det var inte det enda ryktet.
Jag har hört rykten om slagsmål med hemliga agenter från ett visst land.
Och nu är hon plötsligt frisk!
Tro inte att du kan mjölka mig på mer pengar för storyn.
Vi hade ett avtal.
- Var har du storyn? - Jag har ingen story.
Varför...?
Vänta bara tills du ser korten! Bra att du är här, Hennessy.
- Vad nu...? - Du är oförsiktig igen.
Jag sa åt dig att vara försiktig!
- Mina byxor! - Jag torkar dem åt dig.
- Har du berättat om Smitty? - Irving!
Var försiktig, Irving.
Du kommer för tidigt. Gå hem och raka dig.
Var tyst nu medan Hennessy och jag pratar.
- Vad står på? Vem är Smitty? - Bara en kompis...
- Och vad är det? - Tjejer. Inget för dig.
- Fast du kanske gillar sånt. - Byt inte ämne! I går sa du...
Jag trodde att jag fått napp, men det blev inget av det.
Hon håller presskonferens i dag. Skaffa mig åtminstone den storyn.
Du är skyldig mig 500 dollar. Jag drar av det på lönen!
Vad nu? Har vi fått ett bättre anbud?
- Jag vet inte hur jag ska förklara. - Vänta tills jag sitter ner.
Storyn som hör till fotona...
- Det blir ingen story. - Varför inte?
Jag skriver i varje fall ingen story.
Plåtarna är rätt bra. Vill du se?
Och negativet är så här litet.
- Hennes första cigarett. - Sanningens mun.
Den plåten tänkte jag kalla: "Frisörens stora klipp."
Här är själva nyckelbilden: "Muren där önskningar uppfylls."
Bra! Och så skriver du vad hon önskar sig.
Den fann jag i arkivet: "Prinsessan inspekterar polisen."
- "Polisen inspekterar prinsessan!" - Kul.
- Vad säger du nu? - Vilken plåt!
- "Livvakt flyr för livet!" - Eller: "Ett krönt huvud."
Toppen! Joe...
Hon är fredlös, Joe. Prinsessor får jagas året runt.
Du måste vara tokig!
Jag kan inte hindra dig från att sälja korten.
- Du får bra betalt för dem. - Ja!
Kommer du till presskonferensen? Han bad oss täcka den.
Vi ses.
Enkelt, men mysigt.
Mina damer och herrar!
Hennes kungliga höghet!
Ers kungliga höghet, pressen är samlad.
Hennes kungliga höghet är redo att besvara frågor.
Låt mig å mina kollegors vägnar
uttrycka allas vår lättnad över att ni tillfrisknat.
Tack.
Tror ni att en federation kan lösa de ekonomiska problemen i Europa?
Jag bifaller varje åtgärd som styrker ett europeiskt samarbete.
Tror ers höghet att nationerna nu kan leva ifred med varandra?
Det litar jag fullt och fast på.
Liksom jag litar på vänskapen människor emellan.
Låt mig å min nyhetsbyrås vägnar intyga
att ers höghet ej kommer att bli besviken på den punkten.
Det gläder mig att höra.
Vilken europeisk stad tycker ers höghet bäst om?
Varje stad...
Varje stad är oförglömlig på sitt vis.
Det är svårt att...
Rom! Helt säkert Rom.
Jag ska minnas min tid i Rom så länge jag lever.
Trots sjukdomen?
Ja.
Nu får ni fotografera.
Tack så mycket, mina damer och herrar.
Nu vill jag hälsa på journalisterna.
- Hitchcock, "Chicago Daily News". - Trevligt att råkas.
Scanziani, La Suisse.
Klinger, Deutsche Presse Agentur.
Maurice Montabré, "Le Figaro".
Sytske Galema, "De Linie", Amsterdam.
Jacques Ferrier, "Ici Paris".
Gross, "Davar", Tel Aviv.
Cortés Cavanillas, "ABC", Madrid.
Lampe, "New York Herald Tribune".
Irving Radovich, "CR Photo Service".
Trevligt.
Får jag ge ers höghet några vyer från Rom?
Tack så mycket.
Joe Bradley, Amerikanska nyhetsbyrån.
Angenämt, mr Bradley.
Moriones, "Avanguardia", Barcelona.
Stephen House, "London Exchange Telegraph".
God dag.
De Aldisio, pressagent.
Ansvarig utgivare: Ulf Rennstam